K debatě o budoucnosti VVP Brdy – Pavel Čámský

Dlouho jsem sem nepsal, přesto, že tenhle web pečlivě sleduji. Nechtěl jsem  jen zbytečně čeřit zdejší, jinak poklidné, vody. Nehledě na to, že jsem si vědom, že mé názory tak úplně nekorespondují například s Michalovými a možná ještě víc s Romanovými, pokud jde o budoucnost vojenských Brd. Nicméně – jsa posledními příspěvky poněkud vyprovokován, přihodím také svoji trošku do mlýna:

1) Generálům se často vyčítá, že se připravují na minulou válku. Obávám se, že téhož se dopouští  i velká část ostatní populace a - nezlobte se, podle mne to platí i o některých členech zdejší redakční rady. Všem se nám asi líbí Brdy takové, jaké jsou a asi ještě více takové, jaké byly ještě nedávno. Tím, že nad nimi budeme staromilsky vzdychat a doufat, že se stane zázrak a zůstane vše při starém, jim ovšem nepomůžeme. Přiznejme si, že je jiná doba a podívejme se realitě do očí.

2) K té realitě: 
Současnost má jiné priority, než totalitní ČSSR, která byla (mj.) chápána jako nárazník mezi Západem a Východem a de-facto jako potenciální frontová linie. Tehdy extrémně militarizovaná republika své vojenské újezdy možná opravdu potřebovala – v každém případě je intenzivně využívala. To se týkalo i Brd, kde bylo zřízeno i bojové velitelství tzv. Československého frontu („Němí“). Vstup veřejnosti do Brd byl zapovězen a byl také skutečně dost přísně postihován – např. ještě na konci 70.let byl takový provinilec popotahován nejen za porušení běžného zákona, ale byl podezírán i z vyzvědačství. V té době to vůbec nebyla sranda – a každý si sakramentsky rozmyslel, zda tam vyrazit bez povolení. Tak to prostě bylo – vím o čem mluvím, znám řadu případů, kdy si to „neoprávnění návštěvníci“ hezky odskákali... Nedivme se, že tehdy byly (až na ten vojenský výcvik) Brdy opravdu oázou klidu a přírody. To už v 80. letech se začal režim změkčovat a postupně do Brd začali pronikat „nelegálové“ – opatrně, tiše a nenápadně. A zamilovali si je a byli svým způsobem vděčni armádě, že ty Brdy takhle zachovala. Osobně jsem spíš toho názoru, že měli být nejspíš vděčni Straně a vládě a tehdejšímu politickému klimatu u nás, armádě to bylo, až na výjimky, vcelku fuk. Tím ani omylem nechci chválit tehdejší režim – velmi rád jsem se s ním rozloučil (a snad jsem tomu loučení i trochu pomohl). Ale paradoxně právě ten totalitní komunistický režim, samozřejmě ze zcela jiných pohnutek, zachoval Brdy relativně neporušené.
Dnes ovšem neválčíme (ani „studeně“) ani s imperialismem a vlastně tak moc ani s komunismem, ani s Východem, ani se Západem (zaplaťpánbu). Armádu máme mrňavou (taky zaplaťpánbu), větší koneckonců ani nepotřebujeme. A ta armáda už ani nepotřebuje tolik a tak velikých vojenských újezdů. Kdyby nebyly zamořené municí, kterou by bylo nutno na státní útraty (resp. z omezených prostředků MO) za velké peníze odstranit, byl by jejich počet už dávno redukován mnohem více, než jak je tomu dnes. A nejspíš by se to týkalo i Brd, nedělejme si iluze.  Takhle docela dobře rozumím úvahám (aniž je ovšem schvaluji) některých politiků, jak „šikovně“ nevyužité vojenské újezdy „využít“. Ať už je to flek pro kontroverzní radar, nebo úložiště jaderného odpadu, nebo skládky a kdoví, co ještě. Nebyla by nutná drahá velkoplošná pyrotechnická očista a mohl by z toho být dobrý kšeft, případně bychom se zalíbili mocnému spojenci (který sice neví ani pořádně, že existujeme, případně si nás plete např. s Jugoslávií...).
(Mimochodem, nevím, kde Michal vzal informaci o tom, že v r. 2014 čeká naše dělostřelectvo přezbrojení. Mé informace jsou prozatím jen ty, že v r. 2014 končí životnost i těch posledních (klasických) dělostřeleckých systémů u nás. Nevím o tom, že by se snad rozhodlo o nákupu modernějších, nebo o modernizaci stávajících. Vyloučené to ovšem být nemusí, i když o tom mám své pochybnosti. Faktem ovšem zůstává, že podle standardů NATO by tyto dělostřelecké systémy měly mít dostřel minimálně 30 km – a s tím se opravdu v Brdech střílet nedá – a to by tu ještě mohl být ten slavný radar....).
V souvislosti s uvažovaným radarem se o Brdech začalo najednou hodně mluvit. Z „konce světa“, o němž mnozí v této zemi neměli ještě včera ani potuchy, se stalo jedno z nejčastěji jmenovaných pohoří v ČR a celkem logicky to vyvolalo i větší zájem o jeho fyzické poznávání. Přibývá těch, kteří Brdy navštěvují. Tomu napomohlo i částečné zpřístupnění některých okrajových zón ve vojenských Brdech. Důsledná ostraha nezpřístupněného území není, jak je všeobecně známo, v silách naší armády a ani postih těch, kteří zákaz vstupu poruší, již zdaleka nedosahuje (naštěstí) té mnohdy až fatální intenzity, jak tomu bylo v totalitním období. Je vcelku přirozené, že za těchto podmínek počet návštěvníků v Brdech stoupá a že jich stále více proniká i do území, která zpřístupněna nejsou. Když k tomu připočteme okolnost, že v Centrálních Brdech vlastně doposud není jediné území, kde by byla příroda zvláště chráněna a návštěvníci jsou tak „povinni“ respektovat prakticky stejný režim, jako v jakémkoli jiném, obyčejném (nechráněném) lese v ČR, těžko se můžeme divit, že civilizační tlak na brdskou přírodu neustále vzrůstá. Prozatím zůstávají alespoň ta pozitiva, spočívající v zákazu vjezdu běžné veřejnosti svými vozidly na území újezdu a zákaz soukromé výstavby v tomto prostoru.  Zdůrazňuji slovo prozatím – protože: a) asi všichni dobře víme, nakolik je onen zákaz vjezdu soukromých vozidel do VVP Brdy respektován a kolik všemožných výjimek již vojenské úřady povolily;  b) pokud budou někteří „ekonomicky zaměření“ politici hledat nějaké pro stát výhodné využití některých částí újezdu, velmi snadno se dočkáme i řady výjimek, pokud jde o soukromou výstavbu. Udělování takových výjimek bude o to snazší a jednodušší, že mu nebudou bránit jiné předpisy, jako by tomu bylo v případě, že by Brdy podléhaly režimu chráněného území přírody. Zavírat nad tímhle oči, tvářit se, že tento problém neexistuje a modlit se, aby ten vojenský újezd zůstal navěky, je, promiňte mi ten výraz, nejen krátkozraké a naivní, ale hlavně hloupé. I kdyby totiž VVP skutečně zůstal zachován (a o tom si v horizontu maximálně 1 desetiletí dovoluji vážně pochybovat), pak vzhledem k neefektivitě ostrahy prostoru i směšných sankcí za nerespektování stanovených omezení, bude devastace brdské přírody pokračovat stále větším tempem. (A to už vůbec nehovořím o mnohdy svérázném způsobu hospodaření VLS na svěřeném území.....).

3)  Řešení?  
Těžko říci, snadnější je spíše uvést, co řešením není. Především není řešením stále narůstající problém přehlížet a tvářit se, že neexistuje. Není řešením nadávat na turisty (a cyklisty), že do Brd jezdí. Proč by nejezdili – mají na to plné právo. Brdy stále ještě patří ČR – a ta je výsostným majetkem jejích občanů. Proč by tedy nemohli místa, která patří nám všem také navštěvovat.  (Nenechme se mýlit, že vojenské újezdy snad patří „komusi“ jinému – třeba armádě, MO nebo tak něco... Kdepak, i ony jsou majetkem občanů této země, armáda dostala tato území pouze do správy, nic jiného – a omezení při využívání vojenských újezdů veřejností vychází pouze z nutnosti chránit zdraví a životy obyvatel a v nutné míře zabezpečit plnění některých úkolů na úseku obrany země. Nic méně, ale také nic víc! Bohužel, nejen běžní občané, ale i mnozí  ministerští úředníci a pracovníci újezdních úřadů a lesní správy mají o této věci poněkud zkreslené představy – mírně řečeno). A navíc – mám dobré důvody se domnívat, že právě ti turisté a cyklisté dělají v Brdech mnohem méně nepořádku než mnozí jiní, včetně těch, kteří zde působí zcela legálně a sotva tu lze hovořit o nějaké devastaci přírody ze strany turistů, běžkařů, cyklistů  nebo trampů.
Není podle mne řešením spoléhat se na to, že pouhá existence vojenského újezdu (v našich podmínkách) zajistí účinnou ochranu zdejšího přírodního prostředí. Jednak je dlouhodobá existence VVP Brdy (přinejmenším v současných hranicích) krajně nepravděpodobná (samozřejmě, ministerští úředníci a armádní činitelé by toto tvrzení přinejmenším „nepotvrdili“), jednak je zřejmé, že armáda prostě není schopna účinnou ostrahu území zajistit (viz řádění motorkářů,  čtyřkolkářů a off-roadistů, neustálá tvorba černých skládek atd.) a konečně zdaleka není nepravděpodobné budoucí využití některých částí vojenského újezdu k aktivitám, které jsou jinak občany naší země většinou odmítány a mohou být „na štíru“ s ekologií i zdravotní nezávadností (ať už jde o úvahy o umístění skladu vyhořelého jaderného paliva, velkoskládky, přehrady atd.). Od těchto aktivit by bylo k „výjimkám“ povolujícím různé formy soukromého podnikání a výstavby na území újezdu mnohem blíže, než bylo svého času k otevření „nudlí“.
Není řešením ani zpřísnění represí a sankcí za porušování předpisů. Z denní praxe dobře víme, že tyto sankce až příliš často bijí jen některé, kdežto skuteční a hlavní viníci zůstávají zpravidla „mimo“ a beztrestní.
Obávám se, že skutečně ideální řešení neexistuje. Když ale uvažuji alespoň o takovém řešení, které by přinejmenším mělo potenciál přírodu v Brdech ochránit, pak se mi jeví jako nejvhodnější vyhlášení CHKO. Proč? Protože režim takového území je prioritně zaměřen ke skutečné ochraně přírody (a ne pouhých zájmů „státu“), umožňuje vytvářet odborné týmy, věnující se ochraně přírody a péči o ni (a ne jen o pouhé hospodářské využití lesa a vodních ploch a toků),  disponuje poměrně solidní škálou prostředků jak samotné ochrany přírody, tak i možných sankcí v případě porušení pravidel a konečně umožňuje i koexistenci s režimem vojenského újezdu, zejména při jeho relativně malém využívání (jako je tomu v případě Brd).
Právě to, co někteří nazývají „kočkopes VVP-CHKO“ by totiž mělo potenciál vzájemně doplňovat ostrahu území i účinnou ochranu přírody i péči o ni. Současně by takový režim umožnil i návštěvu Brd všem disciplinovaným a slušným návštěvníkům – a, mezi námi, pak bych se nebál ani toho kýmsi zmiňovaného „buřtstánku“ na Boru, třeba.... A v případě, že by nakonec bylo rozhodnuto o zrušení vojenského újezdu, stále by zde zůstal režim CHKO, který by zabránil bezuzdnému zplundrování území, kdyby zde najednou nebyla ochrana žádná, případně by umožnil i ochranu zvýšit změnou třeba na režim národního parku.
Slyším samozřejmě „pesimisty“, připomínající, jaká že to „zvěrstva“ se dějí v již stávajících CHKO a NP u nás. Mají svým způsobem pravdu, ale:  a) ještě větší „zvěrstva“ by se nepochybně děla, kdyby tato území v režimu CHKO/NP nebyla vůbec;  b) porušování režimu a všemožné „výjimky“ zpravidla prosazují obce, ležící na území těchto chráněných zón a jejich obyvatelé nebo jejich příbuzní, známí atd. Na území VVP Brdy není jediná skutečná obec a vojenský újezd má 49 stálých obyvatel. Tlak na výjimky by zde byl nepochybně podstatně menší, než třeba v Krkonoších, na Šumavě nebo třeba ve Žďárských vrších. Za trvání voj. újezdu by neměly možnost zásadně zasahovat do režimu CHKO ani obce na jeho obvodu, v případě jeho (VVP) zrušení by i tak jejich zasahování bylo podstatně omezenější než v době, kdy by s nimi vláda musela projednávat nekonečnou řadu podmínek, souvisejících s vytýčením hranic CHKO a s pravomocemi obecních samospráv na katastrech obcí,  ležících již v chráněném území. Zjednodušeně řečeno, mám za to, že třeba i diskutabilní ochrana přírody v CHKO je stále lepší, než ochrana žádná.
Jenže, páni „brdomilové“, ruku na srdce. Není to trochu také i tak, že některým z vás (nás) jde právě i o to, nemuset žádný režim dodržovat? Courat si cestou necestou a přespávat, kde se nám zlíbí?  To by skutečně režim chráněného území výrazně omezil. A ještě se nechat „buzerovat“ od ochranářů, lesní stráže a správy CHKO? Pokud tomu tak ale je, neměli bychom lamentovat nad devastací přírody a bít se v prsa, jak máme ty Brdy rádi, ale měli bychom přiznat, že máme rádi jen sami sebe. Že jsme vlastně prachobyčejní sobci a že příroda, pokud si s ní nemůžeme dělat sami co chceme a pokud si ji nemůžeme byť i symbolicky přivlastňovat, je nám ukradená. Že vlastně nejsme vůbec jiní (a lepší), než někteří lidé na správě vojenského újezdu nebo VLS, kteří se chovají, jako by jim ty Brdy patřily.

4) Jen několik slov k budoucnosti „vojenských Brd“. 
V žádném případě bych nechtěl být považován za panikáře a šiřitele poplašných zpráv. Myslím, že k tomu mám dost daleko. Na druhou stranu však mám dojem, že k tomu, co se v Brdech děje, bychom, pokud nám jde skutečně o jejich přírodu a ne jen o nás samotné, zřejmě neměli mlčet. Ten problém s budoucností Brd nám už vlastně nejen zaklepal na dveře, on je už dokonce pootevřel. Má hned několik rovin.
Na jiném místě jsem se zmínil o dožívání dělostřeleckých systémů v naší armádě.   Ty poslední „kusy“ dožijí v roce 2014. Nemám sice žádné zprávy o nějakém úmyslu přezbrojit dělostřelectvo, ať je tomu ale jakkoli, dělostřelecké aktivity zřejmě (až na nějaké vysloveně čestné výjimky) po zmíněném roce v Brdech skončí. Buď prostě nebude čím střílet, nebo bude, ale vzhledem ke standardům NATO s tím nebude možno pálit v Brdech. Tak to prostě je.  Brdy jsou ovšem vhodné jen jako dělostřelecká střelnice ( a v jistém rozsahu také jako střelnice letecká). Pokud jde o tu leteckou střelnici, lze o ní do budoucna uvažovat asi jen tehdy, pokud jižní obzor nad Padrtí neozdobí radarová koule. Pak by byl, vzhledem k bezletovému pásmu, konec s bombardováním leteckým (a nejspíš i dělostřeleckým). Další trvání VVP? – Hmm, asi trochu přepych....
Výjimečnost objektu „U němých“ spočívala v jeho extratajnosti (mj.) Ta ještě jakž-takž přežívá u domácího obyvatelstva (jaký to paradox), ale zařízení je dokonale známo jak současnému (možnému) protivníkovi (dříve spojenci nejvěrnějšímu), tak protivníkovi bývalému (nyní spojenci nejvěrnějšímu). Že o něm mají dostatek informací i kdekoli jinde, lze sotva pochybovat. Pomalu bude mít význam snad už jen pro vojenské historiky – a to i kdyby se jeho současné využití změnilo. Ke srubu CE na Jordánu tak možná časem přibyde další zajímavé místo, hodné prohlídky z průvodcem, sotva však zůstane objektem významným pro obranyschopnost země.
Je tu ovšem horké želízko v ohni – americký radar na Břízkovci. Několik našich vojáků bude sice moci po důkladné prohlídce u brány projít vymezeným koridorem do své trucovny v nějaké administrativní budově, aby se pak po skončení směny vrátili po absolvování podobných prohlídkových procedur do svých domovů. Zato mnohem větší počet našich vojáčků se bude moci realizovat v bdělé ostraze vnějšího plotu základny a při lovech na všemožné teroristy, chrochtající,  troubící , krákající a skřehotající v okolních lesích a bažinách (pokud ještě nějaké bažiny zbudou) a cachtajících se rybníku. Při výstavbě té koule si namastí kapsu i naše firmy, když jim dovolí tam dovézt nějakou tu fůru písku (beton by už mohli případní sabotéři z řad místního obyvatelstva „okrást“, jak to je ostatně v našich krajích zvykem, takže ten už si Američané asi raději namíchají sami). Vodu, vejce a maso by mohli teroristé otrávit,  ty si dovezou s poza Atlantiku, no a nějaké ty oblečky si stejně jako paní ministryně, nechají též ušít „u Sama“. Pravda, majitelé Grilu Míšov se už tetelí blahem, jak jim budou zvonit v kasírkách dolary,  snad s vidinou toho zlatého boomu zavedou i poživatelné jídlo.... Jinak ale bude nejspíš nutno ještě trochu uchlácholit místní kverulanty. Slíbené miliony se kdesi zasekly, možná za ně ještě vylepší silnici, aby ji snáze zdolávala těžká technika při výstavbě toho zařízení, které nás ochrání na věčné časy. Tak se zalepí ústa pokřikujícím obcím – ty nudle koneckonců armáda nepotřebuje a v budoucnu už vůbec ne, dokonce je snad zčásti i „odminovala“, tak se těm vesnicím a městečkům převedou natrvalo. To bude radosti, vždyť už dobřívští, skořičtí i strašičtí si na ně dávno brousí zuby a na Příbramsku to určitě také neodmítnou. Co je tam jen stromů, že? (Toto bohužel nejsou jen plané řeči, nové vedení újezdu o tomto záslužném počinu prý vážně uvažuje – příslušné obecní funkcionáře by si tím zavázalo nehynoucím díkem.) Újezd se nám trochu zmenší, ale to bude jen dobře, protože tím pádem nebude nutno vydávat do něj tolik povolenek (5000) jako letos. Lidi si na to postupné zmenšování újezdu taky zvyknou, až jim nakonec ani nepřijde, že už vlastně není žádný a místo něho trůní v lesích přísně střežené architektonické perly ve stylu podnikatelského baroka, nebo mezi Tokem a Brdci poblikávají očka úložiště jaderného odpadu pro celou (považte ten kšeft!) Evropu. Tolik divů světa na pouhých 260 km2  (radar, Němí, srub CE, úložiště) – to se už vyplatí zplanýrovat Tok na betonovou vyhlídkovou plošinu (vhodnou i pro helikoptéry), letiště pod Hejlákem upravit na parkoviště pro zájezdové autobusy (stejně už takhle částečně funguje), zbourat tu ohyzdnou ruinu nad Červeným potokem a zahradit ho v těch místech pořádnou 30m hrází, aby bylo dost vody pro všechny. A proč ne, když si postavíme podobné i na Ledném potoce a Třech trubkách. Zabijeme tím aspoň víc raků a vranek jednou ranou, než jich stihne spořádat mink... A byl by v tom čert, aby ty Brdy konečně nezačaly prosperovat.

To je pro změnu zase má, trochu možná přehnaná, noční můra z toho, když budeme jen tak klábosit, nadávat na kdekoho, ale neuděláme nic pro to, aby se takové věci prostě nestaly.

(A ještě poznámka na závěr: Vůbec nejsem nějakým zapřisáhlým odpůrcem radaru. Z politického hlediska by mi nevadil vůbec, jen si ho nějak nedovedu představit nad tou Padrtí. Klidně bych si ho ale nechal postavit třeba na dvorku, kdyby bylo jisté, že dokáže všechno to, co o něm někteří tvrdí. Jenže zatím to spíš vypadá, že to asi nedokáže....)